![](https://29c1dfc7a3.clvaw-cdnwnd.com/9d4c925107af666c4de5cf492a8c9f77/200055522-04e3d04e40/hotovo kopie3.jpg?ph=29c1dfc7a3)
Dávejme si pozor na svá přání. Mohla by se vyplnit.
Anna Cima, Probudím se na Šibuji, Nakladatelství Paseka, 2018, ****
„Po střetu s Murakamim jsem se začala hlouběji zajímat o Japonsko. Objevila jsem anime (hned jsem začala psát o modrovlasých chlapcích), objevila jsem mangu (začala jsem kreslit komiks) a pochopila jsem, že japonština je super těžkej jazyk, kterej se musím naučit, protože to kolem mě nikdo neumí a tím teprve všem natrhnu prdel.“ Str. 20
První setkání hlavní hrdinky Jany (= autorka?!), studentky japanologie, s Haruki Murakamim se jmenovalo Afterdark. Kupodivu i já jsem se se současným slavným japonským spisovatelem setkala právě prostřednictvím jeho drobného románu o (ne)schopnosti komunikovat. Ona byla na střední, já měla stejně starou dceru. Jí nasměrovala život, mně představila skvělého spisovatele, od nějž jsem pak v průběhu let přečetla mnoho dalších knih.
Jak si Jana předsevzala, tak se také stalo. Na začátku příběhu se setkáváme s Janou- vysokoškolačkou, poznáváme s ní studentský život v Praze, setkáváme se s jejími přítelkyněmi a pomalu vstupujeme do světa japonské literatury. V této linii totiž Anna Cima postupně obohacuje děj o povídku zapomenutého spisovatele Kawašity Milenci, s jejímž překladem Janě pomáhá spolužák Klíma. Mladý muž, který je důkazem toho, že první dojem nemusí být vždy správný.
Jana však před tím četla jinou Kawašitovu povídku, Rozdvojení.
„Příběh zobrazující spisovatele, jehož duše se rozdvojí, mě oslovil. Něco podobnýho na vlastní kůži dobře znám. Podobný rozdvojení se asi stane každýmu, kdo se do něčeho zažere, a ne a ne v tom uspět. Já například už několik let toužím odjet studovat do Japonska a moje myšlenky tak už docela dlouho bloumají mezi Prahou a Tokiem.“ Str. 36
A tak se stalo, že i ona se rozdvojila. Jako sedmnáctiletá navštívila na pár týdnů Japonsko. Uvízla tam však jako „myšlenka“ a netuší, jak se vrátit zpět. Zatímco „živá“ Jana se v Praze zabývá japonskou historií, prostřednictvím Jany-ducha poznáváme jeho současnost. Tato mysteriózní linka, v níž minulost ovlivňuje budoucnost, se mi líbila nejvíce. Chvílemi jsem měla pocit, že čtu Murakamiho.
Probudím se na Šibuji můžete číst jako mystický příběh, zamilovaný román, cestopis i literární příručku. V žádném případě se však nebudete nudit.
Jednu hvězdičku jsem ubrala ze dvou důvodů: hovorový jazyk se mi četl špatně a práce korektora byla mizerná. První má samozřejmě spojitost s věkem, mladým čtenářům to určitě vadit nebude. Druhý tuto prvotinu zbytečně poškozuje.
Knihu jsem si půjčila v knihovně.